Elfogult ajánló

Néhány jó programot, könyvet, koncertet, színházi előadást ajánlunk – kizárólag elfogultan. Olyat, amit mi szeretünk, és bízunk benne, hogy másnak is legalább akkora örömet okoz.

Hamisítók – egy jó regény nyárra

Gárdos Péterről régóta tudjuk, hogy nemcsak remek filmrendező, de kitűnő szépíró is. A Hajnali láz – ez szülei egészen különös története a holokauszt után – nem véletlen lett világsiker. A Hét mocskos nap szintén elolvasandó mű, és még sorolhatnánk. Sokan tartják úgy, talán néha maga a szerző is, hogy a regényírás afféle pótcselekvés Gárdosnál, mert az elmúlt másfél évtized nem kedvezett azoknak a filmrendezőknek, akik szuverenitásukat meg akarták tartani, filmeket és nem propagandát akartak csinálni. De nem, Gárdos Péter regényíróként is a fontos és figyelemre méltó kortárs alkotók közé tartozik.

És ha már a függetlenség meg propaganda. Nagyrészt erről szól szerzőnk új, vaskos regénye, a Hamisítók. Az erősen önéletrajzi vonásokkal tarkított mű a ’70-es évek Magyarországának érdekes képe. Ahol a régi, rutinos filmhíradós azzal kezdi fiatal kollégája (Gárdos?) beavatását, hogy „mi a valóságot nem rögzítjük, hanem megalkotjuk”. A Filmhíradó fontos politikai eszköz volt, minden moziban, minden film előtt kötelezően levetítették a meglehetősen egyszerű PR-t nyomó beszámolókat. A közönség ezt már akkor sem vette komolyan, de a rendszer urai bíztak a propaganda hatásban. Vagy csak nem támadt jobb ötletük ennél.

Regényünk hőse egyik első riportjával rögtön nagy botrányt kavar. Maga az „Öreg” – jól felismerhetően a rendszer korlátlan ura, Kádár János – háborodik fel az alkotáson. S a kulturális élet uralkodója „Bádogos elvtárs” vágatja ki a kínos részletet. Igen, „Bádogos elvtárs” Aczél György figurája. Az író megadja még azt is, hogy az 1971. évi 43. heti Filmhíradó miatt tör ki a botrány. Ami aztán a történet alapját és kiindulását adja. Gyorsan utána lehet nézni, ebben a Filmhíradóban valóban ott az a bizonyos riport, még azt is el tudjuk olvasni a stáblistán, hogy készítője: Gárdos Péter. Igaz, az a kis snitt nincs benne, ami a bajt hozza regénybeli figurájára. Lehet, hogy Aczél/Bádogos tényleg kivágatta?

„Istenek vagyunk, megteremtettünk egy kvázi valóságot” – büszkélkedik az egyik régi motoros filmhíradós egy ügyesnek vélt hamisítása után. Bár valóban a kádári ’70-es években játszódik a cselekmény – s micsoda remek korrajzok, figurák kerülnek elő! –, azért az olvasóban csak felötlik, hogy Gárdos részben talán arról a korról is ír, amely idén áprilisban zárult le az életünkben. Még ha erre szövegszerűen célzás sincs.
Persze nem egyszerűen a politika vagy a filmesek világa jelenik meg, hiszen Gárdos mint gyakorlott rendező tudja, hogy mindenbe kell magánéleti szál, bonyodalom.
Izgalmas kötet született – remek olvasmány annak is, aki benne élt abban a korban, és annak is, aki a nyarat jó regények társaságában akarja tölteni.

(Gárdos Péter: Hamisítók, Opten, 2025.)